„...jis
susimąstė apie savo pažadą Astridai. Jiems pradėjus ardyti bažnyčią, jis
pažadėjo surasti Heknių audinį. Buvo sakoma, kad jame pavaizduota pasaulio
pabaiga. Pusiau paukščiai, pusiau žmonės spjaudosi ugnimi ir degina viską ant
žemės. Esą jis turėtų perspėti apie kaimui gresiančias ligas, potvynius ir
purvo nuošliaužas.“
1903-ieji,
praėjo dvidešimt dveji metai nuo tada, kai pagimdžiusi mirė Astrida Heknė. Jos
sūnus Jehansas gyvena skurdžiame ūkyje kiek atokiau nuo Butangeno. Uždaro būdo
jaunuolis dienų dienas bastosi kalnuose, kur džiaugiasi laisve užsiimti tuo,
kas jam labiausiai patinka –
šiaurinių elnių medžiokle. Vieną dieną persekiojant didžiulį elnią jo paleistą
šūvį pasiveja taikli kito medžiotojo – svetimšalio Viktoro – kulka.
Butangeno
pastoriaus Kajaus Šveigoro žingsniai nejučiomis vis nuveda prie Astridos Heknės
kapo. Jį kankina kaltė dėl senos mirtinos išdavystės, o širdyje sakytum
atsivėrė tuštuma, kai jo užmojais buvo atskirti du galingi bažnyčios varpai,
XVII a. nulieti dviejų seserų iš Astridos giminės garbei. Genamas kaltės ir
pareigos jausmo, Kajus stengiasi globoti Jehansą ir atkakliai ieško
paslaptingojo seserų išausto audinio.
Romane pasakojama apie meilę ir
pagiežą, sielvartą ir drąsą. Jo puslapiai sklidini istorijos ir mitų,
autentiškai atspindėtos žmonių kasdienybės, kuri, vis dar pavaldi
negailestingai gamtai, pamažu ima įsileisti pasaulį keičiančias naujoves.
„Heknių
audinys“ – tai antroji jaudinančios „Seserų varpų“ trilogijos knyga.
„Sunku
prilygti Larso Myttingo įžvalgumui, empatijai ir atsidavimui.“ Jo Nesbø
Norvegijos rašytojas Larsas Myttingas lietuvių skaitytojams pažįstamas iš romano „Plauk su skęstančiais“. Ši knyga, išversta į beveik 20 kalbų, buvo apdovanota prestižine Norvegijos knygynų premija, o Lietuvos literatūros vertėjų sąjunga ją įtraukė į vertingiausių 2017 m. verstinių knygų sąrašą. Jūsų rankose – antrasis lietuviškai išleistas L. Myttingo romanas.
Atokiame XIX a. pabaigos Norvegijos kaime gyvena dvidešimtmetė Astrida. Šiose apylinkėse įprasta, kad moterys teka anksti, pagimdo būrį vaikų ir miršta nualintos ūkio darbų ir nepriteklių. Astrida svajoja apie kitokį gyvenimą – galbūt jos viltys išsipildys tapus jauno pastoriaus Kajaus žmona. Tačiau beužgimstančius abipusius jausmus aptemdo Kajaus planas vietoj senos 1170 m. bažnyčios pastatyti naujus erdvesnius maldos namus. Siamo dvynių Halfridos ir Gunhildos atminimui XVI a. nulieti varpai bus pakeisti naujais. Legenda byloja, kad Astridos protėvių padovanoti varpai yra stebuklingi ir artinantis pavojui patys ima skambėti. Astridos jausmus Kajui sujaukia į kaimelį atvykęs Dresdeno
meno akademijos studentas Gerhardas. Tarp dviejų vaikinų besirenkančiai
Astridai bandant įveikti dvejones, netikėtai ima skambėti stebuklingieji
Seserų varpai...
Savitas ir užburiantis Larso Myttingo stilius įtraukia ryškiu veikėjų ir aplinkos vaizdavimu. Autentiškų detalių kupiname istoriniame pasakojime susipina buitis ir mistika, namų saugumas ir poreikis pažinti pasaulį, krikščionybės ir pagonybės priešprieša. Romane nagrinėjamos ir visiems laikams aktualios žmogaus laisvės, tobulėjimo,asmeninės ir bendruomeninės istorijos temos.
Romanas „Seserų varpai“ – neabejotinai viena geriausių šių metų
knygų Norvegijoje. (Dagens Naringsliv)